Franța, 1563.
În numele credinței, catolici și hughenoți
își dispută puterea. În regatul Navarei,
creștea un tânăr prinț, Henric de Navara.
Profetul Nostradamus i-a prezis un destin extraordinar.
Va fi regele Franței.
Tânărul prinț Henric trece prin numeroase situații grele în bătăliile sale,
însoțit de doi prieteni fideli: poetul Agrippa d'Aubigne și Guillaume du Bartas.
La Paris, domnește Caterina de Medici, care e dispusă la orice pentru a păstra tronul
pentru cei trei fii ai ei. Pentru reconcilierea
hughenoților cu catolicii și în numele păcii, ea îi propune lui Henric,
de religie protestantă, să se însoare cu fiica sa Margot, o catolică.
Nici Henric, nici Margot n-au fost de acord cu această unire
care nu va reuși să împace cele două tabere religioase.
Cum era de așteptat, sărbătoarea în cinstea căsătoriei
s-a transformat într-o baie de sânge, "Noaptea Sfântului Bartolomeu".
Henric de Navara scapă cu viață, dar familia regală
îl ține prizonier în Luvru. Pentru a-și salva prietenii și sora,
el se convertește la catolicism, supunându-se dorinței Caterinei de Medici.
La puțin timp, regele Carol al IX-lea, fiul Caterinei de Medici, moare de leucemie.
Fratele lui Carol al IX-lea, Anjou, devine regele Henric al III-lea.
El se convinsese că Henric e prietenul său. O greșeală plină de urmări,
pentru că prizonierul va profita de prima ocazie ca să fugă.
Tânărul Rosny, viitorul duce de Sully, îi salvează viața.
E începutul unei prietenii care va dura până la moartea lui Henric al IV-lea.
Acasă, el descoperă un regat devastat.
Pentru popor, interminabilele războaie religioase au fost un iad.
Henric redevine hughenot și dedicat marilor proiecte.
La Paris, Caterina îl plânge pe cel mai mic dintre fii, Alencon.
Henric al III-lea este ultimul dintre Valois.
El nu are urmași. Dușmanul lui de moarte este Guise, șeful Ligii,
un catolic fanatic și populist, pe care poporul îl preferă
regelui Henric al III-lea. Acesta îi propune
lui Henric de Navara să revină la Paris pentru a fi desemnat succesorul lui.
O trimite chiar pe Margot după soțul ei la Nerac pentru negocieri.
Dar Henric refuză categoric.
Îl urăsc! Du-te dracului!
HENRIC AL IV-LEA PARTEA A DOUA
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam Sincronizare: DISTEL @ www.subs.ro
Paris, 1572
- Asta-i tot ce-a zis? Nu...? - Nimic mai mult.
- Ai auzit, Joyeuse? - Da, sire.
Pe tine te trimit la Nerac.
Sora mea e incapabilă să negocieze cu soțul ei. Ce trist.
Sire...
Dacă nu-l puteți face aliatul vostru, eliminați-l.
- Șah și mat! - Nu se pune! Nu se pune!
- Ba da, ba da! Nu-mi place războiul! - A fugit.
M-a respins. Acum voi îl respingeți!
Dușmanul meu cel mai mare e Guise. Pe el îl urăsc, nu pe Navara care mi-e prieten.
Nu! Vă înșelați. Nu mai e prietenul vostru.
Sunteți orb sau doar slab?
Poate amândouă, cine știe?
Totul este confuz. Nu e vina mea că vremurile sunt atât de grele!
Ce crezi, dragă mamă?
Cred, fiule, că lăsăm războiul să aleagă.
Eu nu mă tem de moarte mai puțin ca voi.
Dar cel care mă caută, mă va găsi în mijlocul luptei celei mai înverșunate.
Nu ne batem pentru glorie sau pentru onoare.
Mergem la război pentru că suntem obligați.
Rivalii noștri se bat pentru putere!
- Noi ne luptăm pentru supraviețuire! - Deasemenea,
pentru Dumnezeu, stăpânul nostru!
- Și pentru a-l onora pe Dumnezeu. - Doamne, dă-ne victoria.
Apără-mă mereu de adversarii mei.
Luptă împotriva celor care luptă cu mine.
Luați-vă scutul și armele.
- Ce fac acolo, mareșale Biron? - Se roagă.
Nu le va folosi la nimic.
- Armata noastră nu are moșnegi. - Nu subestimați acești soldați.
Sunt hughenoți. Credința îi conduce.
Vei învinge, frate,
căci te poartă credința! Fiecare dintre voi luptă...
Ei sunt șobolanii catolici!
Pentru familie, faceți-i pe dușmani să nu uite!
- Spuneți că sunt mai slabi decât ai noștri? - Chiar trebuie s-o spun?
Încurajați-i.
Soldați care vă angajați pentru regele vostru,
veți fi recompensați regește. Pe toți ereticii aceștia
îi vom învinge până la ultimul!
Sunteți gata?
La atac!
Joyeuse este mort! Joyeuse este mort!
Bătălia e pierdută!
Bătălia e pierdută! Retragerea!
Suntem învingători, Rosny? Ce ne dă dreptate?
Dușmanul a luat-o la fugă.
- Da, sire. E o victorie. - În ciuda atâtor morți?
S-au numărat o mie. Acesta este prețul.
De ce?
- De ce? - Du Bas, sire...
cel care v-a iubit atât...
Nu e momentul să mori, prietene... frate!
- Credeți că Dumnezeu e de partea noastră? - Da!
Pentru că noi avem dreptate.
- Toți cred că au dreptate. - Trebuie să ne apărăm și frații.
Nu e sângele meu. Trebuie să ne apărăm și religia, de asemenea.
Da, așa se justifică fiecare război, pentru că proștii cred.
Și când vine vorba de umanitate?
Umanitatea...
- Ce faci? Du-te la tine. - Ce-ați făcut?
- Ți-am urmat sfatul! - Armata regală e învinsă.
Micul vostru protejat este mort. Tot orașul e contra voastră.
Îl cer pe Guise și vor capul vostru.
Asta te va bucura, curvă!
Cum îmi spui, bufonule?
Tu, care ești un incapabil...
și o caricatură pe tron? Mă tratezi ca pe o curvă?
Care va părăsi curtea.
- Luvrul este și casa mea. - Nu mai este.
- Eu sunt rege. Îți interzic, surioară. - Nu poți face asta.
E suficient să ordon! Ieși de aici, Margot!
Am să te vânez! Să nu mai vii niciodată la curte!
Sire, armata voastră a fost învinsă și voi vă ascundeți în pat?
- Asta e guvernare? - Lasă-mă.
Sau nu vă auziți supușii în stradă?
- V-a sosit sfârșitul. - Al tău a sosit, Guise!
Ucideți-l! Ucideți-l!
E mort?
Da, sire. Este mort.
L-am asasinat, mamă!
În sfârșit, l-am eliminat pe șeful Ligii.
Poporul e contra voastră.
Acesta e cel mai alarmant.
Mamă, ce mă sfătuiți?
Copilul meu iubit...
Fă pace...cu Henric de Navara.
Mor de foame.
- Asta e tot ce-am găsit. - Mulțumesc.
Mai bine decât nimic.
Pentru că n-avem dreptul să jefuim.
- Nu suntem tâlhari. - Adevărat.
Dar nu ne umple burta.
Rătăcim precum câinii fără stăpân.
Ce ne-a adus victoria?
Nu departe, se află castelul Coeuvres.
Stăpânul, domnule d'Estrees, n-a fost niciodată prieten cu regele.
Vreau o baie!
Stop!
Nu mă priviți! Rămâneți pe loc!
Vă gândiți să ne străpungeți pe amândoi cu o singură săgeată?
- Venim ca prieteni. - Asta spun toți hoții.
Eu sunt regele Navarei.
Vorbiți prostii.
E adevărat. E Henric al nostru de Navara.
- Voi ați învins armata regelui? - Da.
Cu prietenul meu Agrippa și oamenii care mă așteaptă în pădure.
Eu sunt Diane d'Estrees.
Aș vrea să cer tatălui vostru, dacă ar putea...
Sora mea, Gabrielle.
Regele Navarei.
Și prietenul lui.
Domnișoară...cuvintele îmi lipsesc.
Păcat.
Nu vom afla ce v-a adus aici.
Am dori să-l întrebăm pe tatăl vostru dacă ne găzduiește peste noapte.
Din nefericire, tatăl nostru e la Paris.
Pentru înmormântarea reginei.
Doamna Caterina a murit?
Liniștită, se pare, în patul ei.
O baie caldă, dragă domnișoară, dacă-mi permiteți. O fac chiar și afară...
în fața ușii.
Caterina de Medici...
S-a luptat toată viața pentru puterea fiilor ei și degeaba.
Fără ea, Henric al III-lea își riscă coroana.
Eu sunt aici, fac baie și două femei frumoase îmi aduc apă.
- Iată două picioare de erou. - Dacă au același miros, mulțumesc.
Mă voi întoarce, frumoasa mea.
- Ce ți-a șoptit? - "Mă voi întoarce, frumoasa mea."
- Pe cuvântul meu, te iubește. - Miroase a capră.
- Ține cont că e viitorul rege. - Și ce?
Gabrielle, ar fi mare prostie să faci mofturi!
- Sunteți o țintă bună, sire. - Nu. El a cerut întâlnirea.
Nu eu.
Asasinul! Regele e pe moarte!
Asasinul! L-a înjunghiat pe rege!
- Henric... - Ce reîntâlnire, sire!
Sunteți acum...mai aproape...
...de tron cum n-ați fost niciodată.
Aveți...obligația...
să reveniți... la religia catolică.
Henric... jurați...
Regele a murit.
În Franța, regii nu mor.
Trăiască regele! Trăiască regele!
Un hughenot pe tronul Franței, niciodată!
Regele are capitala.
Și noi, catolicii, avem Parisul.
Cel care nu vrea să mă urmeze poate pleca.
Eu nu-mi voi renega credința.
Vreau să fiu regele tuturor francezilor.
Sire. Ați fost cel mai mare dușman al meu și eu al vostru.
Nu mai este cazul.
Nu-mi voi mai pune viața în pericol pentru Mayenne.
Acum, voi sunteți regele meu.
Cu dumneavoastră, vom cuceri Parisul.
4 LUNI MAI TÂRZIU
Orașul rezistă. E imposibil de luat.
- Parisul e mai tenace decât credeam. - Și nu va deschide porțile.
Iată rezultatul unui asediu prea lung.
Nu e rezultatul pe care l-am dorit.
- Nu doresc decât un rege catolic. - Să-și continue dejunul, atunci!
Nu vreau să fiu un rege care-și înfometează poporul.
- Ne retragem. - Atât de aproape de predarea orașului?
- Și în același timp, atât de departe. - Doar dacă nu vreți să deveniți catolic.
Sunt hughenot, îmi este interzis să spun așa ceva.
Cu toate acestea...
Parisul merită o liturghie, nu?
Pacea, mai degrabă decât încăpățânarea asta stupidă care a făcut prea mulți morți.
Rosny e predispus la toleranță, are dreptate.
Rosny ignoră ceea ce contează. Sunteți gata să trădați.
- Pe cine se presupune că trădez? - Pe noi ceilalți!
Toți cei care au pus mâna pe arme pentru voi.
Dar eu n-o fac pentru mine! O fac pentru Franța!
Nu i-aș abandona niciodată pe hughenoți.
O faceți deja.
Ridicați grilajul!
Tâlharilor!
- Spune-i stăpânei tale Gabrielle... - Șterge-o!
...că regele Navarei vrea să-i vorbească!
Du-te dracului! Și să nu te mai întorci!
- Sire! O vizită. - Nu vreau să văd pe nimeni!
Gabrielle...
Sunteți mai frumoasă ca în amintirile mele.
Spuneți-mi ce doriți, domnule.
Vreau să vă sărut.
Vreau să vă sărut... vreau să vă iubesc.
Și în schimb, ce-mi oferiți?
Vrei să negociem?
Foarte bine.
Foarte bine... să negociem.
Pentru mine și familia mea, favorurile regelui Franței.
- Nu sunt rege. - Veți fi.
Vei avea ce dorești.
Henri, ce cereți?
Cer să fiu primit în sfânta Biserică catolică, apostolică, romană.
O doriți fără rezerve și din tot sufletul?
Da. Din tot sufletul.
Cine te-a plătit? Vorbește! Cine ți-a ordonat să atentezi la viața lui?
Spune!
Luvrul...
Rece și neprimitor.
- Am urât acest loc. - Acum intrați în el ca rege, Maiestate.
Regele Franței...
Ce moment. Henric al IV-lea în castelul său!
A trecut mult de când n-am mai avut parte de asemenea serată.
Și de bucuria salvelor de tun.
Dacă și dușmanii noștri gândesc ca dumneavoastră, doamnă...
Din păcate, spaniolii ne amenință.
Te rog, nu vorbi. Nu astă seară.
- Sire, domnul Zamet, un prieten vechi. - Sire...
Maiestate...regele meu...
Să aleg eu termenul? Ridicați-vă, dle Zamet.
Domnul Zamet face parte din cea mai bună societate.
- Și putred de bogat. - Un nume de reținut.
Hoțule!
- E a mea! - Nu, e a mea!
E tatăl meu.
- E a mea. - E scandalos!
- Maiestate! - Cine și-a permis să vă inoportuneze,
- ...domnule d'Estrees? - El este!
- Mi-a luat inelul. - Calomnii, maiestate!
Toate aceste bijuterii, le-am cumpărat.
Cumpărat!
- Priviți... - Nu vă alarmați, domnilor.
Noi am convenit toate acestea.
Am pariat cu domnul guvernator
că nu va reuși, în ciuda abilitaților sale, să se joace de-a hoțul.
Acest pariu a fost câștigat de mine.
Domnule d'Estrees, puteți returna obiectele proprietarilor lor.
Din câte văd, nu s-a pierdut nimic.
- Dă-mi bijuteriile! - Dă-mi inelul!
- Iertare. - Nu și a doua oară.
Henri, fă-i pe plac.
El îmi datorează ceva.
Tu ești regele.
Tu ești singurul care poate ierta.
Îți voi mai cere un mic lucru.
Nu-ți voi refuza nimic.
Tatăl meu...ar vrea... să fie...șeful artileriei.
Știe ceva despre tunuri?
- Va învăța. - E o funcție pe care am promis-o
...lui Rosny.
Fă-o pentru mine.
Spania ne amenință. Austria de asemenea.
Dacă se declară război, voi avea nevoie de cei mai buni.
Curtea își bate joc de tatăl meu.
Arată-i că ai încredere în el.
E aceeași sărăcie în toată țara.
Țăranii nu mai pot lucra pământul pentru că nu mai au semințe.
- Vom cumpăra. - Cu ce bani?
Îi voi pune să contribuie pe toți cei care au bani. Acum am puterea!
- Vor fi nevoiți să mă servească. - Franța ne va face să plătim opulența.
Îi va acorda o șansă regelui ei catolic.
Drumurile regatului sunt proaste. Pentru un comerț înfloritor,
- avem nevoie de rute comerciale. - Și de școli peste tot.
- Trebuie ca poporul să învețe să citească. - Să nu-i uităm pe țărani.
Avem pâine pe masă pentru mulți ani.
ȘASE LUNI MAI TÂRZIU
Faceți loc!
Asta a fost bătălia!
Iar ăsta a fost d'Ivry, "Niciodată nu pot dormi în patul meu".
Cel puțin, nu cu soția mea, Margot.
Un alt dos mă face să mă joc de-a...
Plănuiesc o vânătoare... pe cal. Frumoasa mea purcică!
Și o pălmuiesc pe poponeț pe frumoasa prostituată.
Bravo!
Fiți generoși.
- Sire, umorul vostru mă surprinde. - De ce?
- Sunt prea apropiat de popor? - Bineînțeles. Dar e altceva.
Calais a fost atacat de spanioli.
Da, sire, Calais a căzut primul. Acum e rândul Amiensului.
Să-i ia dracu' pe spanioli!
Bani! Bani!
- Presupun că ați aflat noutățile. - Da, a căzut și Amiens. Știu.
40 de tunuri pierdute din vina domului d'Estrees.
El este acolo. Nu are armată, nu are un râu
care să oprească dușmanul. Vor avansa cu ușurință până la Paris.
- Încă un război. - Nu, sire. Imposibil.
Vistieria e goală. Nu putem susține un război.
De ce e goală?
Grâul pe care l-ați dat țăranilor și drumurile pavate.
Iar frumoasa doamnă de lângă voi cântărește greu în finanțe.
Mă faceți responsabilă că n-aveți cu plăti armata?
E absurd!
- Știu ce spuneți despre mine la curte! - Destul!
Calmați-vă, Gabrielle, vă rog.
Voi găsi o soluție.
Sunt curios să văd cum o va face.
Unde sunt tunurile noastre, dle d'Estrees?
- Sire. Artileria refuză să... - Ce refuză?
- N-ați dat ordine? - Fără soldă, refuză să se bată.
Oamenii mei nu sunt prea mulțumiți. I-am amenințat cu sancțiuni.
Azi nu sunt bani pentru hughenoții care luptă lângă voi.
Administratorul vostru s-a angajat să găsească bani. Dar e nevoie de timp.
Dacă suntem învinși aici, toate eforturile noastre au fost în zadar.
Iată-i.
Gabrielle?
Gardă!
Zece saci cu aur, sire.
- Cum? - De la dl. Zamet.
Pentru câștigarea acestei bătălii, am pus în joc tot ce am.
Pentru victoria voastră.
Franța este victorioasă.
Am învins.
Ești în viață!
- A dat ultima lui bătălie. - Glorie și onoare unui curajos soldat!
Și mai ales, unui prieten.
- Trăiască regele Franței! - TRĂIASCĂ REGELE FRANȚEI!
Și trăiască frumoasa și generoasa lui doamnă!
Îți datorăm și ție această victorie.
Ca recunoștință pentru ajutorul său, o numesc ducesă de Beaufort!
Și mie mi-ați făcut promisiuni, sire.
Acum că nu mai eram micul rege al Navarei,
nesigur pe viitorul meu
și departe de tronul Franței...
nu mai doream nimic altceva decât acea zi îndepărtată.
Mă simt acum suficient de puternic
pentru a vă anunța că sunteți liberi...
Liberi să credeți... și liberi să gândiți.
Permiterea ereziei este o blasfemie.
De unde știm ce Dumnezeu are? Probabil nici unul, nici celălalt.
Nu vor mai exista urmăriri, nici condamnări pentru cei de altă credință
față de majoritate.
Catolici și hughenoți...
...voi sunteți poporul meu.
Vă iubesc la fel.
Aceasta va fi legea în Franța începând din această zi.
Viață lungă marelui și bunului nostru rege!
VIAȚĂ LUNGĂ MARELUI ȘI BUNULUI NOSTRU REGE!
O fi el mare, dar nemuritor nu este.
Simți?
Acesta va fi un copil regal.
- Ce mesaj aduceți? - Sire! Pacea a fost în sfârșit încheiată.
Spaniolii au semnat.
Trimisul papei vă așteaptă la Luvru. E o victorie totală pentru rege!
Îți cunoșteam măreția. Astăzi, toată lumea o cunoaște.
Maiestate, iată trimisul Sfântului Părinte.
Permiteți-mi să vă felicit pentru victorie. Salut un mare rege.
Prea mare, poate...
Dar rămâne totuși o chestiune.
Vreți să le acordați hughenoților voștri aceleași drepturi ca și catolicilor noștri?
Papa se opune?
Se înțelege.
Și alții vor vrea să vă imite. Și la sfârșit, Europa...
va fi atinsă. Nu putem tolera acest lucru.
- Eu sunt catolic, totuși. - Da...dacă putem spune așa.
Din cauza Edictului de la Nantes,
-...ordinul a fost încălcat. - Pentru că eu sunt
- ...pentru libertatea credinței? - Această libertate...
nu poate exista.
Eu sunt regele tuturor francezilor.
Regele are nevoie de aprobarea papei.
- Nu uitați acest lucru. - Imposibil de uitat.
Numeroși sunt cei care vă urăsc. Nu și eu. Eu caut doar prietenia voastră.
Cu toate acestea, dacă vreodată...
...vi se întâmplă ceva...
Ați venit să mă amenințați?
Am venit la Paris deoarece ați cerut papei să vă anuleze căsătoria.
Unirea mea cu Margot n-a dat niciun copil. Franța are nevoie de un Delfin.
Ducele de Toscana are o nepoată foarte drăguță.
Maria...de Medici.
Nu, mulțumesc. Cunosc atuurile casei de Medici.
Nu vă veți căsători cu Gabrielle d'Estrees. E voința Sfântului Părinte.
Și dacă nu mă supun?
Maiestate!
Nu se spune că arborele care nu se apleacă în fața furtunii...?
Sire! Iat-o că sosește!
Sosește!
Vine, vine, da!
Atențiune...
Iată cine vine!
Muzica!
E aici!
E foarte rotundă!
Doamnă, știți ce face Parisul să fie vesel?
Încă nu, sire.
Toată lumea se bucură pentru căsătoria voastră.
- Căsătoria mea? - Se anunță deja peste tot.
- Caterina... - Felicitări, doamnă regină.
Doamnă regină?
Dezarmat, Henric își va răsfăța bastardul care la curte va trăi. Iar preoții de necaz,
chiloții își vor înghiți.
Temerar din fire, el demonstrează că are...curaj!
Să te ia dracul!
Mizerabilule! Cine ți-a dat ordinul? Vorbește imediat sau ești mort!
Cine ți-a dat ordinul? Vorbește!
Prințesa de Valois.
Margot?
- Deci mă iubește încă. - Nu, sire. Vă urăște.
Ăsta e felul ei de a iubi.
Eliberați-l. Lăsați-l să plece.
- O iubești? - E o femeie minunată.
La fel credeam și eu.
Du-te și spune-i. Du-te!
- Această căsătorie va avea loc. - Desigur, sire.
Margot nu e periculoasă. Papa este cel periculos.
Nu-mi mai este frică.
Nu-l subestimați. Dacă îmi permiteți un sfat...
Tu m-ai sfătuit bine întotdeauna.
Înainte de căsătorie, mergeți să vă reculegeți o săptămână la mănăstire.
În semn de smerenie și din respect pentru papă.
Cine ți-a băgat ideea asta în cap?
Trimisul papei mi-a sugerat.
Într-o mănăstire de călugări catolici?
Capcana ar fi prea cusută cu ață albă.
Aud bătând inima viitorului rege.
Va fi. Îți promit.
Nu pot trăi fără tine.
Ne vom căsători!
Henric... nu știu dacă e un sfat bun.
Îți încredințez ce am mai scump, dragă prietene.
- Sire, v-am dezamăgit vreodată? - Nu.
Îți dorim călătorie plăcută.
Mi-e teamă pentru tine. Te implor, nu mă lăsa singură.
Să n-ai nicio teamă, îngerul meu frumos.
Voi fi bine păzit.
Pe curând...regina mea.
Agrippa!
Unde ai fost?! Un bărbat a fost în camera mea!
Sire... e timpul pentru liturghie.
Sosește doamna ducesă. Cuvântul de trecere: găina neagră.
Vă mulțumesc, dle. Zamet. Mă salvați a doua oară.
Pentru o femeie frumoasă, viitoarea regină...
Nu trebuie să știe nimeni. Mă auziți? Nimeni!
Doamnă, vă dau cuvântul meu!
Poftiți...
- În starea dumneavoastră... - Aș vrea să mă instalez la dvs...
- ...până la întoarcerea regelui. - Mă onorați, doamnă.
Camera mea va fi, bineînțeles, a voastră.
Iertați-mă, vreau să văd dacă totul este în ordine.
Bună ziua, dle. Zamet. Aveți un pat regal.
Dacă doamnele au petrecut o noapte bună...
- Poftiți. Vă rog. - Mulțumesc.
De ce atâtea precauții? Doar nu credeți că aveți un dușman în casă?
Nu se știe niciodată, doamnă Caterina. Ar fi o nenorocire.
- Voi lua doar o portocală. - O portocală. Să ne grăbim! Haideți!
E frumos la dumneavoastră. E mai multă lumină...
- ...decât la mine. - Sper că vom profita mult timp de ea...
dacă vrea Dumnezeu.
- Ce exces de prudență! - O voi decoji eu însămi.
- Este amară. - Nu! Dumnezeule!
De ce la mine acasă? Plecați!
- Dispăreți! - Dle Zamet, calmați-vă!
Ducesa este însărcinată și e foarte sensibilă.
- Nu e nevoie să faceți circul ăsta. - Catherine...
Gabrielle! Faceți ceva!
- Unde este? - Trebuia să se întâmple, sire.
Vreau doar să știu unde este?!
S-a produs o nenorocire.
Iubita voastră... nu mai e pe această lume.
Nu...
Trebuia s-o aperi!
De ce n-ai făcut-o?!
De ce?!
Sire! Agrippa nu e vinovat! Vreți să mă ascultați, vă rog?!
Dacă ea e moartă, e din cauza copilului vostru.
Ce e asta, Catherine?!
O păpușă, Henric.
Am vrut să te scutim de a o vedea într-o stare tristă.
Maiestate!
Medicul care a îngrijit-o pe doamna ducesă înainte să moară este aici.
E adevărat că sunteți în discuții cu familia Medici?
Cine v-a spus asta?
- N-aveți niciun pic de decență, de Sully? - Statul depinde de rege.
N-aveți nici inimă, nici conștiință. Asta-i tot.
Sire, vă implor, deschideți ușa!
Ascultați ce are să vă spună. Vă implor.
Vă jur...
Că n-a fost otrăvită? - Într-adevăr, sire. Eu...
- ...sunt gata să jur. - Să terminăm cu predicile!
Eu am lăsat-o singură.
N-ai ucis-o dumneata.
- Asta e tot ce se știe. - A trebuit să-i deschidem abdomenul.
A fost otrăvită în mod natural. Copilul se găsea...
- În partea ventrală, pe jumătate descompus. - Scutiți-l pe rege de detalii, vă rog!
Am iubit-o, Rosny!
Am iubit-o cum iubești numai o dată.
I-am iubit pielea...
...deopotrivă cu măruntaiele.
Vina, ziceți dumneavoastră, îi revine atunci naturii?
Da, sire.
Nu vom putea pedepsi natura.
Dar măcar am aflat motivul.
Rădăcina inimii mele e moartă. Nu mă voi căsători niciodată.
Gândiți-vă totuși la datoria voastră de rege. Gândiți-vă la ea.
Mă gândesc.
Să lăsăm rațiunea să guverneze.
Opriți-vă! Trebuie să fac pipi!
Ce spui, Leonora? Asta e Franța?
Nu mă așteptam la ceva mai bun.
PALATUL EPISCOPAL DIN LYON
Doamna Maria întreabă unde este soțul său, dle ministru.
Nu știu nimic. Nu știu absolut nimic.
Pâine!
E adevărat că de câteva zile ninge foarte puternic.
Drumurile către Lyon sunt impracticabile.
- Zăpada a blocat tot. - Ce țară!
Exact cum mă așteptam!
Anunțați-mă.
Maiestatea Sa regele Franței!
- Sire. - Nu vă îngrijorați. E doar doica ei.
- Viață lungă Maiestății Sale! - Nu, nu, nu!
Nu se intră! Numai dumneavoastră sunteți binevenit.
Ne puteți lăsa, domnilor. Nu cred că e vreun pericol aici.
Plecați, domnilor, plecați.
Și dumneavoastră. Afară!
Iartă-mă, dragă nevastă.
Trebuie să-mi fac o idee, de vreme ce suntem deja soț și soție.
Căsătorie din interes, încheiată cu procură la Florența, fără să ne cunoaștem.
Pentru mine e neobișnuit.
Aici e mai frig decât la Florența. Noi, Medici,
avem orașul nostru și nu-l părăsim bucuroși.
Nu înțeleg ce spuneți...
...dragă soție...
Bun! Să ne punem, deci, pe treabă, fără întârziere.
După cum știți, această țară are nevoie de un Delfin.
- Leonora! Ajutor! - Doamnă?
Doamnă, dacă e o afacere între două persoane, ne lipsim de dumneavoastră!
Bădărane!
Potrivit poruncilor părintelui bisericii...
...vreau să-mi îndeplinesc datoria conjugală.
Și eu.
Mai încet...soțule...mai încet.
Ce faci? Ce faci...
- Vă mulțumesc, Rosny. - Pentru ce?
Pentru rațiune.
Vă numesc duce de Sully.
- Aici, între munți? - Pergamentul e scris deja.
E o mare onoare pentru mine, sire.
Scuzați. Scuzați!
Pardon. Mă scuzați.
Doamnelor și domnilor...Delfinul!
Domnia noastră este asigurată!
Dumnezeule! Ești nebun?!
- Nu e o jucărie! - Delfinul!
Ludovic de Bourbon!
- Cine este această fată? - Din câte știu, se numește Henriette.
Bravo!
Unde e țapul cel ticălos?
Nu știu despre ce vorbiți, doamnă.
Tu, scroafă, nu-mi turna povești!
Nu veți găsi nimic aici.
- Vei merge la carceră dacă eu voi dori! - Pentru care motiv, vă rog?
Pe motiv că ai încercat să-l înșeli pe soțul meu!
- Doamnă...vă înșelați. - Cine a ordonat să dansezi goală
în fața regelui?
- Nimeni, maiestate. - Nu minți!
Prințesa Margot.
- Unde este Margot? - Departe de curte. Exilată în Auvergne.
Să rămână acolo!
Porcule!
Te urăsc! Satirule! Te urăsc!
- Ai venit să-mi spui adio? - Voi mi-ați dat permisiunea.
Iartă-mă dacă mi-am imaginat pentru un moment
că tu ești responsabil... de moartea Gabriellei.
Am uitat totul, sire.
Nu e ușor deloc să-mi iau rămas bun.
Pleci din cauza ei?
Soția voastră...
...n-are nimic din Gabrielle.
Constat în fiecare zi că n-o iubiți și asta mă întristează.
Am trăit multe amândoi...
Destul cât să mă retrag din lume și să mă consacru scrisului.
Nu te voi uita niciodată.
Și eu vă voi purta în inima mea.
Până în mormânt.
Ciuma e printre noi!
Ciuma!
- De ce Caterina? - Sora voastră a fost contaminată.
S-a îmbolnăvit...
din cauza unui bărbat pe care-l iubea. Un hughenot.
A decedat și el.
Dumnezeule! Dumnezeule!
Nu vreau să mor! Ciuma! Ajutor!
- Vom muri cu toții! - Calmați-vă, doamnă!
- Nu trebuie să-l pierd. - Regele are doar o febră mare, doamnă.
Nu e obligatoriu să moară. Mai mult decât orice, are nevoie de liniște.
Să mergem! Dumnezeule! Dumnezeule!
- Cum se simte? - Are febră mare.
Pot să-i vorbesc acum?
Sire, dați-mi voie...
Mă preocupă ceva de prea multă vreme.
Și pe mine.
Să știți...
- ...că marea voastră iubire... - A fost otrăvită.
Înțelesesem bine că papa nu va accepta niciodată...
căsătoria voastră cu doamna Gabrielle.
Dar nu știam că se pregătise ceva anume.
Poate... aș fi reușit să evit?
Dar n-am făcut-o.
Am înțeles prea târziu că doamna Gabrielle a fost marea dragoste a vieții voastre.
Nu m-am gândit decât la Franța.
Dacă azi mă blestemați...
Iertați-mă, sire.
Nu putem reveni asupra trecutului.
Trebuie să fim drepți, să fim sinceri.
Tu ai fost.
Eu sunt. În fine...am fost.
Tată, poți să mă ridici?
Tată și fiu. Ce emoționant!
Margot...
Sunteți curajoasă să vă aventurați până în Paris.
N-am fost niciodată mai pacifistă ca acum.
Aici ne asemănăm.
- Vârsta nu v-a adus prejudicii. - Nici dumneavoastră.
Cum e viața în Auvergne?
Nu-i prea rea. Și îmi place.
Oarecum...
Trebuie să fiți foarte fericit cu fiul vostru.
- Vă iubește. - Și eu îl iubesc.
Din păcate, eu n-am avut această șansă.
Ce te aduce aici?
Aș vrea să reunesc câteva spirite inteligente în jurul meu
pentru a fonda o academie. Dar nu am mijloace.
Va trebui să mă tem de tine din nou?
Îți voi da tot ce ai nevoie.
Inima ta cea mare a fost mereu foarte ușor de luat.
De unde este jartiera?
- Bănuiesc că îmi veți spune. - Am găsit-o pe jos la tine în cameră.
Foarte bine.
E o rușine! Acest lucru aparține târfei tale,
nu mie. La curte se spune că tu...
nu ești decât țap, un animal de împerecheat. Un satir!
Fă curtea să tacă.
Nu-i așa...
că eu sunt soția ta... căci Medici au mulți bani?
Tu nu mă iubești!
Nu m-ai iubit niciodată! De ce?
Ți-am dat fiul pe care l-ai vrut. A fost atât de important.
E adevărat. Aveți dreptate.
Asta este tot? Fără mulțumesc?
Mille grazie, mi amore.
Fără un cuvințel de dragoste? Fără tandrețe?
Niciodată?
Te urăsc!
Am să tai capul târfei.
Nu câtă vreme trăiesc eu, doamnă.
Asta se poate schimba.
- Ai mulți dușmani aici. - Cel mai mare este în fața mea.
Ieșiți, dar el nu pleacă! Nu vreau!
Puterea voinței voastre se oprește la această ușă.
Vreți s-o încoronez pe această femeie, deși sunt conștient că mă detestă?
Va fi un lucru bun, sire. Fiul vostru, prințul Ludovic,
e mult prea tânăr pentru a domni...
...în caz de necesitate.
Ne obligă rațiunea, nu-i așa?
Știu ce se întâmplă în relația voastră. Aș prefera s-o văd anulată.
Și eu.
- Vă urăsc, doamnă! - Ai grijă, piciule!
S-ar putea să cazi.
Nu ești decât un diavol! Nu ești decât un diavol ca tatăl tău!
Domnule Ravaillac, fiți binevenit.
Tată! E un om roșu la mama!
Un om roșu? E periculos acest om roșu.
E roșu aici și aici.
Vino. Vom vedea.
S-a plâns de cântecele mamei?
Nu și-ar permite. Am venit să vă văd, doamnă.
Și? E bine? Sunteți satisfăcut?
- Cine a fost bărbatul cu barbă roșie? - Ce Barbă Roșie?
Invitatul pe care l-ați primit.
Voi primi pe cine doresc.
Ludovic se teme de Barbă Roșie al vostru.
- Îi e teamă de mulți oameni. - Mai ales de dumneata.
Tată...
Bună ziua. Ce faceți?
Faceți loc trăsurii regelui!
Maiestate...
Privește. E regele.
- În ce zi suntem? - 14 mai.
Nu pentru azi a prezis profetul din copilăria mea un eveniment extraordinar?
N-aș ști să vă spun.
Oprește, vizitiu! Ce aveți în ceaun?
- Un pui, maiestate. Vreți să-l gustați? - Nu, mulțumesc.
Cu slănină și legume. Mulțumită vouă.
Altă dată. Vedeți?
Toate eforturile noastre n-au fost în zadar.
Ce se întâmplă?
Ea seamănă cu Gabrielle a mea.
Dumnezeule! Henric!
Afară!
L-am ucis! Am salvat lumea! Am salvat lumea!
- Sire, vă implor, rezistați! - Moarte monstrului!
Sire! Dumnezeule, te implor!
Ajutați-l pe rege! Regele vostru moare! Să mă ajute cineva! Vizitiu!
Mergeți! Mergeți!
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam Sincronizare: DISTEL @ www.subs.ro
SFÂRȘIT